Sikojen hyvinvointiasetukselle kallis hintalappu
Teksti: Vesa Jääskeläinen
Sika-ala on elänyt viime vuodet kustannuspaineiden kierteessä. Lausuntokierroksella ollut eläinsuojelulain uudistukseen liittyvä sikojen hyvinvointiasetus ei tuo tilanteeseen yhtään helpotusta, sillä se tulee edelleenkin nostamaan kustannuksia tuottajaportaassa – eikä maksumiehistä ole tietoakaan.
Asetusehdotuksen mukaan sioille on annettava lisää tilaa, sairaskarsinat tulevat pakollisiksi ja kaikkiin karsinoihin tulisi päästä luonnonvaloa. Lisäksi porsiville emakoille on annettava pesäntekomateriaalia riippumatta siitä, miten sikalassa poistetaan lanta. Ehdotuksessa karsinoiden lattiasta lihasioilla korkeintaan kolmannes ja porsituskarsinoissa korkeintaan puolet saisi olla ritilälattiaa.
Vapaata lattia-alaa lukuun ottamatta kaukalon alle jäävää osaa tulisi olla yli 110-kiloiselle lihasialle vähintään 1,2 neliömetriä ja pienemmille 0,9 neliötä. Lain sallimat minimialat ovat nyt 1,0 ja 0,65 neliötä. Tilavaatimus harventaisi selvästi sikojen määrää, sillä nykyisen mitoituksen mukaan 12 lihasian karsinassa voisi uuden asetuksen mitoituksella olla alussa yhdeksän ja viimeisinä kasvatusviikkoina kahdeksan sikaa.
MTT Taloustutkimuksen tekemän selvityksen mukaan uusi asetus tietäisi muutostarpeita noin joka toisessa sikalassa. Nettokustannukset tilaa kohti ovat arviolta 2 000–3 000 euroa vuodessa ja tuotettua sianlihakiloa kohti noin 1–4 senttiä. Eniten kuluja nostaisi muutokset ritilöiden korvaamisesta kiinteillä lattioilla. Työmäärän vaikutuksia on vaikea arvioida.
Näitä kustannuksia on vaikea kompensoida millään muulla keinoin kuin tuottajahintoja nostamalla tai yhteiskunnan osoittamalla investointituella. Jälkimmäinen ratkaisu olisi siinäkin mielessä viisain, sillä se ei aiheuttaisi niin suurta kilpailuetua ulkomailta vyöryvälle ja epäilemättä halvemmalla tuotetulle sianlihalle.
Hyvinvointiasetuksen vaikutuksia tässä lehdessä arvioinut lihasiantuottaja sanoo, että valtakunnan siantuotanto on jatkuvasti uudistuva ketju. Suomen tuotanto, noin 200 miljoonaa kiloa, muodostuu karkeasti 2,35 miljoonasta siasta. 15 vuoden siirtymäajan jälkeen meillä olisi Suomessa 700 000 koditonta sikaa.
Jos kotimaisen lihan tarve jatkuu nykyisellään, tuottajan laskelmien mukaan meidän olisi siirtymäajan puitteissa rakennettava vähintään 200 000 uutta sikapaikkaa. Tämä merkitsisi alalle 120 miljoonan euron investointitarvetta.
Siirtymäaika lainmuutoksen voimaantulolle on 15 vuotta. Se kuulostaa pitkältä, mutta on tuotantoaan ja talouttaan suunnitteleville sikatilallisille kuitenkin lyhyt ajanjakso.
![Uusin lehti](elain3_12.jpg)
SISÄLLYS 3/2012
-
Pääkirjoitus
- MAIDONTUOTANTO
- ELÄINTERVEYS
- ULKOMAAT
- NAUDANLIHANTUOTANTO
- KONEET JA LAITTEET
- RUOKINTA
- SIIPIKARJA
- HYVINVOINTI
- TUKIPOLITIIKKA
- Kannen kuva: Paula Myöhänen • Seuraava Eläin-liite ilmestyy 1.3.2012.
Ajankohtaista
Ilmapaljeseinillä ilmaa ja valoa navettaan
Yhteistyöllä kustannuksia kuriin
Vedinkuoliotauti on hiehojen vaiva
Tarttuvat taudit ehkäistävä
Sika-ala toivoo kohtuullisuutta hyvinvointiasetukseen
Inhimillisen kokoinen karja
Maissin hinta kaataa USA:n loppukasvattajia
Varttitunnin päässä oma 140 000 naudan feedlot
Naudanlihan rasvahappokoostumukseen voidaan vaikuttaa
E-merkit luetaan sauvalla tai kiinteällä laitteistolla
E-merkki ja sähköinen lukijalaite kätevin tapa eläinten tunnistamiseen
Lietelannan separoinnila säästöä ja tehokkuutta
Konttirehustamosta kompakti paketti
Komponenttiruokinnalla huipputuloksiin
Hanhifarmi loi oman brändin hyvinvointi
Eläinten hyvinvointitukeen parannuksia tukipolitiikka
Luomukotieläintilan tukioptimointi
Eläinten hyvinvointitukeen parannuksia
Luomukotieläintilan tukioptimointi
![](../../kodinpellervo/pics/pik_alakuva2012.jpg)
Pellervon Iso Kalenteri » sisältyy Maatilan Pellervon tilaukseen.