Sateisen kesän satoa
Teksti: Teemu Pakarinen
Kylmä alkukesä ja märkä keskikesä ovat madaltaneet satotoiveita isossa osassa maata. Viljelijät tietävät elävänsä luonnon armoilla, mutta silti sopii toivoa kuivempia kelejä. Jospa joku kuulisi, jotta korjuuaikaan ei tarvitsisi miettiä, kannattaako satoa yrittääkään saada talteen.
Vuoden ensimmäisen satoennusteen mukaan korjattavaa on märkyydestä huolimatta hieman viimevuotista enemmän. Maa- ja metsätalousministeriön tietopalvelukeskus Tike ennustaa, että viljasta on odotettavissa yhteensä 3,8 miljardin kilon sato.
Ennuste vaikuttaa yllättävänkin hyvältä, mikä selittynee osittain sillä, että sääolot ovat olleet suotuisimmat eteläisimmässä Suomessa – siellä, missä vilja-alakin on suurin.
Jos viljelykeleistä yrittää etsiä positiivisia puolia, yksi voisi olla, että sateet ovat painottuneet sinne, missä niistä on vähiten haittaa: karja-Suomeen. Säilörehusta saatiin korjatuksi valtaosin runsas ja laadultaan tyydyttävä sato, eikä kuivuus haitannut toisenkaan rehusadon kehittymistä.
Työlästä rehunteko on varmasti monta kertaa ollut; raskaiden koneiden ja painavien kuormien liikuttelu pehmenneellä pellolla on ”oma lajinsa”. Siinä kiristyvät hyvätkin hermot ja työpäivää täytyy venyttää äärirajoille.
TTS - Työtehoseura on selvittänyt, mitä ihminen ylipäätään jaksaa maataloustyössä. Selvityksestä on juttu tässä Maatilan Pellervossa (s. 16–17). Loppupäätelmä on, että viljelijä jaksaa paljon, mutta ei mahdottomia. Kohtuullinen työmäärä parantaa elämänlaatua, lisää terveitä työpäiviä ja pienentää tapaturmariskiä.
”Helpommin sanottu kuin tehty”, toteavat TTS:n tutkijatkin. Kannattaa kuitenkin varoa ajamasta itseään loppuun; sen inhimilliset ja taloudelliset seuraamukset ovat liian suuret.
Työuupumisen riski on olemassa sekä viljelijöillä itsellään että urakointipalveluja tarjoavilla yrittäjillä. Koneurakointi on myös sesonkiluonteista ja ansioita karttuu vain työtunneista.
Viljelijä voi kuitenkin vähentää omaa työtaakkaansa urakoitsijan palveluja käyttämällä, ja usein se on myös taloudellisesti kannattavaa. Tässä Maatilan Pellervossa urakoitsijat kertovat, millaista palvelua on tarjolla ja miten ala kehittyy.
Satoisaa sadonkorjuuta, viljelijät ja urakoitsijat!
![Uusin lehti](mp8_12.jpg)
SISÄLLYS 6-7 /2012
-
Pääkirjoitus
MAATILAYRITYS: Monitoimitilalla koneurakointia, luomuviljaa, ratsastusta...
TUTKIMUS: Riittävä uni ruokkii työtehoa
HYVÄ SATO: Kasvustot enteilevät runsaita satoja
KASVINVILJELY: Hybridiruis kylvetään pienellä siemenmäärällä
Hyviä kokemuksia 70–80 kilosta hehtaarille
Ruis kestää Saksassa pakkasta ja kuivuutta
Syysrapsi-lajikkeiden valikoima kasvaa
Puolikääpiö pärjää suuremmilleen
LANNOITUS: Lannoitteet maksavat tuplasti vehnän hinnan
Täsmälannoitukseen uusia työkaluja
Taitava typen käyttö voi palkita lisäsatona
Rikki on typen aisapari
Laitumen merkitys ruokinnassa vähenee
Kalliit koneet tehokäyttöön
Lietettä liukkaasti
Ammattimaista otetta yrittämiseen
Palveluja lähiseudun yrittäjille
YRITYS: Menestys alkoi makaroneista
NÄYTTELY: Okra tuotti ennätyksiä
KONEET JA TEKNIIKKA: Multiva-päivä kiinnosti
Hardi-ruiskuissa on valinnanvaraa
HEVOSTALOUS: Matkailussa tilaa uusille ammattilaisille
Kuntosavotta hoitaa sielua ja ruumista
METSÄ: Harvennushakkuissa riittää töitä
PUUYRITYS: Terä tarinoi kenttäsahurille
MAASEUTUYRITYS: Ruoka ja terva vetävät Lentiiraan
TOISTUVAT
Uutiset
Vähätalo
Verkossa
Antinpoika
Väinö Vältti
Vaaran Paikka
Nollarajalla
- Kannen kuvat Helena Anttila-Lindeman, Antti Saraja ja Silja Vuori.
- Seuraava Maatilan Pellervo ja Eläin-liite ilmestyvät 6.9. ja Kodin Pellervo 16.8.2012.
![](../pics/pik_alakuva2012.jpg)
Pellervon Iso Kalenteri » sisältyy Maatilan Pellervon tilaukseen.