![]() |
|||
Jos henkilön kilpailuedellytykset työmarkkinoilla ovat huonot, hän voi helpommin syrjäytyä työelämästä. Erityisen uhattuina ovat ryhmät, jotka haitan tai vamman vuoksi usein ovat alikoulutettuja. yömarkkinoiden luonteen muuttuessa (vrt. epätyypillisten työsuhteiden yleistyminen) yhä suurempi osa väestöstä joutuu kohtaamaan työttömyyden jossakin elämänsä vaiheessa. Suurella joukolla ihmisiä on vaikeuksia päästä takaisin työelämään. Työttömyys tai työttömäksi joutuminen aiheuttaakin turvattomuutta useimmille työikäisistä. Sosiaalisen syrjäytymisen ja sosiaalisen integraation kannalta keskeisiä ovat olleet 1990-luvulla syntynyt pitkäaikaistyöttömyys ja nuorten korkea työttömyysaste.
Erityisryhmien tukemiseen on EU:ssa perustettu ohjelma. Siinä on korostettu esim. vammaisten henkilöiden oikeutta työhön. On myös painotettu jäsenmaiden vammaisjärjestöjen osallistumista päätöksentekoon. Tarkoituksena on vaikuttaa jäsenmaiden lainsäädäntöön, jotta vammaisille henkilöille saataisiin tasavertaiset yhteiskunnalliset mahdollisuudet. Tavoitteena on saada vammaisten työllistyminen suhteessa samalle tasolle kuin muun väestön. Työnantajien usein varauksellinen suhtautuminen vammaiseen työnhakijaan heijastelee yhteiskunnassa vallitsevia arvoja. Tehokkuus, monipuolisuus, jaksaminen, nopea oppimiskyky ja itsenäisyys ovat keskeisiä 2000-luvun alun arvoja, joita on tutkimuksissa voitu todeta esiintyvän aiempaa yhä laajemmissa väestöryhmissä. Arvot ovat laman aikana ja sen jälkeen jatkuvasti koventuneet. Näin esim. vammaisten esteet työmarkkinoille siirtymiseen eivät ole vähentyneet.
Työosuuskunnat toimivat usein aloilla, joilla tehdään ns. pätkätöitä. Osuuskunnan jäsen hyötyy työstä, koska niiltä päiviltä, joille työtä ei ole tarjolla, on mahdollisuus saada työttömyyspäivärahaa. Lyhyetkin, mutta toistuvat työsuhteet mahdollistavat ammattitaidon ylläpitämisen. Työosuuskunnat ovatkin pystyneet arviointitavasta riippuen työllistämään 10.000 - 25.000 suomalaista. Heistä pääasiallisen toimeentulonsa osuuskunnan kautta saa noin 4.000. Toisaalta on otettava huomioon sekin, että työnantajat mahdollisesti jättävät solmimatta vakituisia työsuhteita, jos osuuskuntien kautta voi saada helposti tilapäistä työvoimaa. Työosuuskuntien merkitys kansantalouden kokonaisuudessa on toistaiseksi edelleenkin hyvin marginaalinen.
EU:lla on ainakin kaksi syytä saada ihmiset takaisin työhön. Ensinnäkin kansallisvaltioiden talous ei näytä kestävän suuren työikäisen ja -kykyisten väestönosan elättämistä supistuvan, joskin tehokkaan työtätekevän kansalaisluokan rinnalla. Toinen uudempi ja korostuneempi perustelu on sosiaaliturvan passivoiva vaikutus. Palkkatyö nähdään entistä keskeisempänä yhteiskunnan integroitumisen väylänä. Vammaisten mahdollisuudet integroitua työelämässä, vaikkapa esim. Kuurojen liiton työasiamiesten avustuksella lienee vieläkin keskeisempi tavoite yksittäisen työnhakijan näkökulmasta arvioituna.
|
|||
| Sivun alkuun | |